http://subs.sab.bz
Дами и господа, днес сме се събрали тук,
да почетем загубата, на нещо скъпо за нас.
Събрали сме се, за да кажем „Сбогом“ на специален приятел.
Да кажем „Сбогом“ на една идея.
Някой може би ще каже, че да се съберем всички днес,
да оплакваме загубата на една кола е прекалено.
КОЙ УБИ ЕЛЕКТРИЧЕСКАТА КОЛА?
През 1996 електрическите коли се
появяват по шосетата на Калифорния.
Те са тихи и бързи,
не отделят вредни емисии и се движат без бензин.
Десет години по-късно тези футуристични коли са изчезнали.
Какво стана?
Защо сме преследвани от духа на електрическата кола?
Това не е първият път, когато убиват електрическия автомобил.
Преди сто години, по пътищата е имало повече електрически коли,
отколкото такива с вътрешно горене.
За много хора електрическата кола е въпрос на личен избор.
Те са тихи, движат се плавно и се зареждат вкъщи.
За сравнение, бензиновите коли се
палят с манивела и замърсяват въздуха.
Аз съм доста стара, но все още си спомням електрическите коли,
когато се появиха наоколо, в началото.
Трябва да съм била на около шест годинки, на път към операта
в онази любима, малка електрическа кола.
Бяха много тихи и имаха заоблени, стъклени прозорци.
Все едно стоиш в голяма лампа.
Какво стана?
Защо бензиновите коли спечелиха?
Докато ХХ век набира скорост,
електрическият автомобил загуби инерция.
Автоматичният стартер, евтиният петрол и
масовото производство дават преднина на бензиновите коли.
До 1920, колите с двигател с вътрешно горене вече печелят
състезанието за надмощие по пътищата.
Така се ражда ерата на модерните автомобили.
От стотиците милиони коли, произведени през ХХ век,
може да се каже, че електрически почти не са произвеждани.
Бяха лъскави. Бяха бързи.
И дадоха на американците, необятни възможности.
Но с времето изпъкна и основният им недостатък.
Смог.
Калифорния има най-замърсеният въздух в САЩ.
Това включва някои от най-гъсто населените райони.
В моя район се наблюдава т. нар. „черен облак на смъртта“.
Наблюдава се над пристанищните райони и околните квартали.
Свидетели сме на някои отчайващо ужасяващи симптоми -
покачване на заболелите от астма, рак и белодробни проблеми,
на децата им се забранява да играят на открито.
През 1989 проучване показва, че всеки четвърти младеж на възраст
между 15 и 25 години в района на Лос Анджелис
страда от хронични респираторни заболявания.
През 90-а сме имали 41 тревоги 1-ва степен за смог.
Без значение каква кола карате,
всеки четири литра изгорен бензин
излъчват 8.5 кг въглероден двуокис във въздуха.
Колкото повече бензин използваме, толкова повече CO2 бълваме.
Ако не направим нещо да ограничим количеството
на отделяния въглероден двуокис, той отива в атмосферата,
а въглеродният двуокис е газът на глобалното затопляне.
Смятам, че проблемите с глобалното затопляне ще бъдат
много по-сериозни от проблемите с националната сигурност,
и дори проблемите с войната срещу тероризма.
Във времето проблемът с глобалното затопляне
ще се отъждестви със заплахата от ядрена война.
Ако белодробните проблеми, причинени от въздуха са маловажни,
ако всичко това не се вземе предвид, ни очакват големи неприятности.
От друга страна имаме проблем с общественото здравеопазване.
Затова трябва да намерим начин да търсим алтернативи.
През годините автомобилните компании търсят тези алтернативи
но никоя от тях не стига до изпитателното поле.
Спомням си, че бях председател на областната управа в Тенеси
и представяхме електрическата кола някъде през 70-те.
Бях намислил състезание
от Гетлинбърг, Тенеси до Нешвил
между Пол Нюман и Робърт Редфорд.
Бях планирал всичко и осъзнах, че ще получим голяма публичност,
но в автосалоните няма електрически автомобили.
За да стане електрическата кола,
кола на бъдещето, трябва друго състезание.
Сънрейсър беше кола със слънчеви батерии, разработена тук,
в АероВайрънмент с цел да печели състезания.
През 1987, Дженеръл Мотърс спечели световното състезание за коли
на слънчева енергия в Австралия, с уникалният Сънрейсър.
Въодушевен от победата, директорът на ДМ Роджър Смит
предизвиква същия екип да проектира кола за масово производство.
Ако намеренията ни бяха сериозни, трябваше да сме сигурни,
че електрониката е на достатъчно високо ниво, да гарантира качеството
на технологията и точно тук се намеси работата на Алан Кокони.
Построил сте прототипа на колата в гаража си?
Да. Е, гаражът ми не е точно общоприетият гараж.
По-скоро, магазин за ел. материали и лаборатория. Да, там го построих.
Като 3-канален стерео усилвател. Генерира прецизни синусоидни вълни,
на точната честота за да захранва мотора в различните условия.
Така че е нещо като 100 000 ватов стерео усилвател.
Новаторското захранване на Алан ни помогна да построим
невиждана до този момент електрическа кола.
Пазеха колата в по-дълбока от най-засекретените Детройтски тайни,
защото цялата бе разработена тук, в Калифорния.
И затова, когато я представихме на шоуто в Ел Ей,
изненадата беше голяма.
Това ще бъде голяма стъпка напред за хората,
които пътуват за работа с кола,
ако не се налага да изминават повече от 200 км на ден.
Като оставим настрани шегите, които си правихме с името й,
прототипът беше кръстен Влияние,
тя беше много впечатляваща, високотехнологична и с предпоставки
да направим печеливш бизнес от тази, приличаща на Корвет, двуместна,
много лъскава и изглеждаща тузарска, електрическа кола.
Беше интересно.
Шефът на програмата ми се обади и каза:
„Искаш ли да работиш в програмата за електрическия автомобил?“
Чудесно, какво се иска от мен?“
А той каза: „Работете над търсенето на електрически коли по света.“
Попитах го: „Имате ли някакви инструкции?“
Той взе един празен лист хартия, побутна го към мен и каза:
„Няма инструкции. Измислете го.“ В този момент се включих в проекта.
Бяхме обект на голям интерес
от автомобилните производители, но имаше нещо по-важно.
Привлякохме вниманието на Агенцията за чистота на въздуха.
Калифорнийската агенция за чистотата на въздуха,
известна още като КАЧВ,
видя в нашата кола възможност за разрешаването на още един проблем.
Тъй като Дженеръл Мотърс обявиха намеренията си
да проектират електрически автомобил,
преди дори да сме приели закона,
технологията на електрическия автомобил
стана най-многообещаващата технология.
Знаейки, че вече можем да произвеждаме електрически коли,
калифорнийските управници предприеха смела и безпрецедентна стъпка.
Одобриха закона за автомобили без вредни емисии.
Законът беше прост.
Ако авто-производителите искат да продължат да продават коли
в Калифорния, част от тези коли, трябва да са без вредни емисии.
Решиха да затегнат мерките.
През 1998-а казаха 2%, през 2001-ва станаха 5 %,
а през 2003-та вече бяха 10%.
Автомобилните производители имаха две възможности -
да приемат закона или да се борят срещу него.
В крайна сметка, направиха и двете.
Електрическата кола е тук.
Моделът ЕВ1 на Дженеръл Мотърс.
Прототипът Влияние се превърна в ЕВ1,
първата съвременна масова електрическа кола,
произвеждана от водеща американска компания от век насам.
ДМ решиха да продават Сатурн в Калифорния и Аризона.
Купих първият си Сатурн на 17, а те казаха:
„Искаш ли да работиш при нас?
Помислих, че ще е удобна работа, ще съчетая работата с учението.
Оказа се, че обичам колите повече от специалността си,
и три години по-късно се включих още в началото на проекта ЕВ1.
Бяхме 13 души, повечето на двадесет и няколко,
неангажирани, без деца, с желание да изкарат малко пари.
Всеки от нас отговаряше за конкретен район.
Аз започнах в Лос Анджелис,
работих почти с всички - студенти, инженери, та до известните личности.
Да кажем - АЛЕКСАНДРА!
Имам една моя снимка...
просто слушам мелодията от рекламата на Сатурн и й се радвам!
Имах един от първите модели ЕВ1 и го използвах тук, в столицата.
Обичах тази кола.
В нея имаше всичко, което американците обичат в колите.
Беше готина, бърза, секси... В колата се чувствах като...
Цената беше съвсем разумна, от 250 до 500 долара месечно.
Не съм пробвала ускорението, наоколо е пълно с полицаи.
Може да се увлека и да ми напишат фиш.
И да не ти се вярва, мръсницата направо лети.
Ще ви закара до океана толкова бързо, че ще ви глобят.
Чувствах се малко като Батман...
По същия начин, все едно излизам от пещерата му.
Нали се сещате, портата се повдига бавно...
Качваш се, а таблото е разположено удобно
...и осветлението беше много красиво.
Беше много тиха.
Беше толкова бърза, че сякаш щеше да задмине сянката си.
Беше невероятен кеф да я караш.
Мислехме, че сме на гребена на вълната.
Щеше да промени начина ни на пътуване.
Останалите компании започнаха да отстъпват, често с преработване
на бензинови коли, имащи някои от предимствата на ЕВ1.
Нищо не разбирам от техника, а се оправях много лесно с моята ЕВ1.
Вечерта я включвам,
а щом ми потрябва, изключвам я и си карам.
Направени са за хората, които обичат околната среда и колите.
Те са за хората, които обичат да пътуват на някъде.
Удивително.
Това което трябва да направиш, е да вкараш ключа, да го завъртиш..
А на пода има едно нещо, наречено педал.
Интересното е, че поддръжката на колата,
струва колкото поддръжката на бензинов автомобил.
Но бензинът струва само около 16 цента за литър.
Ходенето до бензиностанцията е досадно, включването на ЕВ не е.
Акумулаторът, зареден вкъщи, издържа 110-130 км с 1 зареждане.
Което за мен е предостатъчно за движението ми през деня.
Хората започнаха да виждат колите по пътищата
и започнаха да разбират възможностите им по-добре.
Приятелите, съседите, роднините си мислят -
„Това е страхотна идея. Трябва и аз да си взема такава.“
Започнахме да засилваме производството,
създаваха се списъци с чакащи за такава кола.
Влязох в Интернет, търсех Тойота РАВ4 и видях Тойота РАВ4 ЕВ.
Целият ми свят се промени.
Това е електрическият автомобил.
Изминава 160 километра с едно зареждане и прочие и прочие...
Бях все едно - „Не знаех, че съществува.“.
„Как така не съм разбрала? Виждала ли си я по телевизията?“
Когато за първи път пробвах да си купя Хонда ЕВ Плюс,
Изпробвах я и си казах: „Това е страхотна кола.“.
Човекът, който се опитваше да ни я продаде беше слисан.
Не знаеше какво да прави. Никога не го беше правил дотогава.
Не знаеше как се прави и ми отне шест седмици преговори,
докато я изкопча от ръцете му.
Няма нищо друго като това, да караш кола и докато си заседнал
в задръстване да осъзнаеш, че от ауспуха не излиза пушек.
Само звука от мотора.
Какво печелиш, като караш електрически автомобил?
Спасявам Америка, Дейв, ето какво правя.
Спасявам Америка, като карам електрическа кола.
Не всички бяха убедени, че ел. коли ще спасят Америка.
Дори когато ДМ пуснаха първата партида ЕВ1, имаше скептици.
Разбирането и приемането от потребителите беше ключов фактор.
Установихме, че те са много предпазливи по отношение на тях.
Ще го обмисля, но не съм проучила въпроса достатъчно.
Не знам дали са достатъчно мощни и издръжливи.
Трябва да знам къде да ходя да я презареждам,
какво трябва да правя за акумулатора...
Хората не искат малка количка с 40-сантиметрови колела.
Какво да направят като искат да се изфукат из града?
Докато някои потребители изказваха скептицизъм,
Калифорния беше натисната да отмени указа.
Група, наречена „Калифорнийци срещу натиска над компаниите“
започна да се бори срещу изграждането на станции.
Ходеха на срещите на градския съвет и заявяваха неща като:
„Не искате да строите станция за презареждане тук.“
„Това си е разхищение на парите на данъкоплатците.
Имаха списък с поддръжници.
Компании като Трейдър Джо и подобни, за които бихте си казали
„Защо биха поддържали нещо подобно?“
Така че потребителите на ЕВ се събраха и започнаха да пишат
писма на тези хора - имената им бяха публикувани в сайта им.
Пишеха им - „Осъзнавате ли какво подкрепяте?“
И всички тези имена бяха изтрити от списъка.
Последвалото разследване установи, че тези групи
са потребителски само по име
и са създадени почти само от петролната индустрия.
Петролните компании публикуваха и платени публикации в медиите.
Дори твърдяха, че ползата за природата от ЕВ е съмнителна.
С електрическите коли, ще отнемем потреблението на енергия от петрола.
И ако го прехвърлим на въглища,
също ще има обезпокоителни проблеми за околната среда.
В момента в САЩ потреблението на въглища е 55 процента.
Ако пресметнете цифрите съобразно електроцентралите на въглища,
не стигате до по-добри резултати за околната среда,
а до по-дълъг ауспух.
Многобройни проучвания, проведени от Калифорнийската енергийна комисия,
ясно показват, че електрическите коли са осезаемо по-безвредни и
и ефикасни, дори да ползват електричество от централи на въглища.
Но аргументите срещу електрическите не спират до тук.
Дори изказаха абсурдната идея,
че има и правен проблем,
защото само богатите щели да могат да си позволят електрически коли.
Да, но между въздуха на Брентууд и Южен ЕлЕй няма граница.
Автомобилните компании заявиха, че законът е прекалено строг.
Трябваше да им помогнем с регулациите.
Защото хората, които ги правеха, си няма представа от тези неща.
И усетихме мрачното чувство, че се катерим по стръмнина.
Не беше възможно.
Щатът бе изправен пред въпроса „Какво да направим...“
„...за да не се оплакват автомобилните компании?“
Така че вместо да поемат риск,
относно това какво ще стане ако не се оплакват,
започнаха да преговарят,
определени отстъпки в закона.
Щатът направи компромис по отношение на производителите,
приемайки промени в закона.
Едната от тези промени беше, че те трябва да произвеждат
и предлагат електрически коли според търсенето.
Ако не искат да произвеждат електрически автомобили,
компаниите трябваше да го представят сякаш няма търсене.
Без да назовавам името на човека,
веднъж обядвахме в столовата на техническия център на ДМ.
Бяхме само двамата, той се наклони към мен и каза:
„Дабълс, знаеш ли какво? Ти си най-големият ми враг.“
Попитах го защо, а той отвърна:
„Аз лобирам да покажа, че няма търсене на електрически коли,“
„а ти се опитваш да докажеш че греша.“
Все седяхме с Хал Райни или някой от ръководителите на ДМ
и обсъждахме колко е бърза, колко далеч, колко струва.
„Моля ви, сложете го в рекламата. Това не е като да строиш ракета.
А те правеха точно обратното.
Никога не видяхме телевизионна реклама,
с електрическа кола, изкачваща се по един хълм,
управлявана от добре изглеждащ мъж или жена.
А така се продават коли.
Как се движи без бензин или въздух?
Как се движи без искри и възпламеняване?
Как се движи без скорости и предавки?
Как се движи, ще се запитате.
А после ще се запитате -
Как сме стигнали до тук без нея?
Електрическата кола.
Тя не идва.
Тя вече е тук.
Каква беше целта на тези реклами?
Да се привлекат купувачи, или да бъдат изплашени?
Целта ни в ДМ бе да създадем напълно функционална електрическа кола,
многообещаваща пазарна възможност за Дженеръл Мотърс.
Говорителят на ДМ, Дейв Бартмъс, работи за ДМ почти десет години.
Похарчихме над 1 млрд. долара за да изградим този пазар.
Това включва, спечелили награди реклами, разработка на автомобила,
развитие на инфраструктура за презареждане.
За 4-годишен период,
приблизително от 1996 до 2000 г., успяхме да продадем 800 ЕВ1.
Създадохме списъка с чакащите, за да докажем на ДМ търсенето,
но без значение колко души бяха в списъка,
никога не го приемаха за търсене. За ДМ всичко бяха приказки.
Чухме за тези дълги списъци с чакащи,
честно казано имахме списък с приблизително 4000 души,
които си вдигат ръката и казват:
„Интересувам се да си купя нова ЕВ1“ „и да бъда потребител на ЕВ1“.
Свързахме се с всеки един човек и списъка се съкрати.
И когато стигнахме до това, някой да се подпише
на пунктирания ред, списъка от 4000 души се сви до 50.
Едва наскоро най-накрая признаха, че такъв списък е съществувал.
и се опитаха да го обяснят като -
„Когато обяснихме ограниченията на колата, само 50 души се съгласиха.“
Ако наистина искаш да продаваш някакъв продукт,
не започваш с неговите недостатъци.
Том Евърхарт е почетен президент на Калтек.
Бил е в борда на директорите на ДМ 13 години.
Не мисля, че Дженеръл Мотърс се опитаха достатъчно силно
да продадат електрическите коли.
Не знам дали директорът на Дженеръл Мотърс е наясно с това или не.
Трябваше да искаме разрешение за всяка една продадена кола.
и към края, трябваше да пишем изявления за последните коли.
Опитахме се да продаваме колите на знаменитости,
защото само те имаха шанс да получат кола.
Учителите по природознание в трети клас нямаха шанс.
Трябваше да напиша резюме за Мел Гибсън и какво е постигнал,
защото хората с които говорех, не вярваха, че е поръчал кола.
Чудех се - „Защо трябва да го попълвам това?“
Трябваше да има кажа къде са ми белезите по рождение.
В смисъл - трябваше да напишеш всичко.
„Наскоро поставяли ли са ви ректоскоп в...“
„Ами, не са.“
Искаха много подробности за един куп неща.
Купувачите я искаха, но мислеха, че колата има недостатъци
и съответно очакваха цената да бъде по-ниска.
И в това няма нищо нередно.
Съвсем основателно очакване.
„Давате ми кола, която може по-малко, аз ще ви платя по-малко.“
Но за съжаление, не можехме да я продаваме за по-малко.
Спореха, че производството е прекалено скъпо.
Сглобяваха по четири коли на ден. Бяха почти ръчно производство.
с много специфично оборудване.
И ако искаха да ги пуснат на голям пазар, нямаше как да стане.
Когато компаниите доказаха, че няма търсене,
адвокатите им помислиха, че са намерили симпатизант
в лицето на специалиста по околната среда, д-р Алан Лойд,
председател на Калифорнийската агенция за чистотата на въздуха.
Първият път когато председателствах,
почувствах че автомобилните компании не полагат достатъчно усилия,
и си казах: „Натиснете ги още и по-често. Трябва да направят още.“
Чувствахме, че регулациите трябва да се променят драстично.
Имаше движение в тази посока, но не се получи.
Докато автомобилните компании се борят със закона в Сакраменто,
ДМ тихомълком закриват производството на ЕВ1
основавайки се на слабите продажби.
Изведнъж се оказахме не само извън проекта, а и извън компанията.
Започнаха със най-много...
най-големите списъци,
с най-много клиенти. Първо ликвидираха основните зони.
И така, в края на 2001,
дойде края на работата ми за Дженеръл Мотърс.
Наблюдавайки методите на Дженеръл Мотърс през годините,
и не говоря за инженерите и учените,
които щяха да се радват да свършат добра работа по колата,
а за ръководството на върха, изглежда, че мотото им е -
„Да се движим към бъдещето на заден ход.“
Това е, което правят от десетилетия.
Опитен адвокат на потребителите, Ралф Нейдър е правил масови кампании,
за да направи колите по-безопасни и по-ефективни.
Запознат е добре с тактиките на автомобилната промишленост.
Има всякакви начини да поставиш политиците на колене.
Веднъж щом спечелят отсрочка,
започват да работят все по-бавно и по-бавно,
и когато крайният срок наближи, казват, че не могат да го направят,
и ще има ужасни последствия.
Автомобилните производители продължиха войната на нов фронт.
Заведоха дело срещу Калифорнийската агенция за чистотата на въздуха.
ДМ го започнаха, присъединиха се Крайслер и няколко разпространители.
Докато Калифорния се огъваше под напрежението,
автомобилната промишленост откри мощен съюзник.
Федералното правителство.
Малко след началото на процеса,
администрацията на Буш направи ново изявление.
Тази вечер, аз предлагам
1,2 млрд. долара финансиране за да може Америка
да поведе света в разработката на водородни автомобили.
Правителството подкрепи автомобилната и петролната
промишленост в разработката на новата чиста кола на бъдещето.
С над един милиард федерални долари субсидии,
през следващите няколко години, кампанията за коли с горивна клетка
заля Калифорния.
Добре дошли в Калифорнийското дружество за горивни клетки,
където ние зареждаме бъдещето по нов, безопасен за природата начин.
Автомобилни производители, енергийни и технологични компании,
заедно с правителствени агенции, доброволно работят ръка за ръка,
за да разработят и наложат горивната клетка за коли и автобуси.
Съвсем скоро можете да видите някоя от тези коли,
да кръстосва вашия квартал.
Ние няма просто да мечтаем за станции за зареждане с водород.
Няма просто да мечтаем за водородни коли. Ние ще ги построим.
Водородният Хъмър не е в производство, това е прототип.
Това е начинът на губернатор Шварценегер да спечели поле за изява
на различни събития, на които той открива нови
станции за зареждане с водород. Например на летище ЕлЕйЕкс.
Ще подкрепя построяването на водородна магистрала
за да ни изведа до бъдеще с по-добра околна среда.
Докато горивните клетки предлагат вълнуваща алтернатива в бъдещето
какво ще стане с днешните технологии?
Какво ще стане с електрическия автомобил?
Всичко щеше да бъде решено на срещата в КАЧВ.
Граждани и представители на индустрията
свидетелстваха докато КАЧВ решаваше съдбата на електрическата кола.
Също бих искал да благодаря на останалите акционери
и в частност на автомобилната промишленост,
която има много голямо влияние тук.
Харесва ми възможността водородното гориво да
замени петролните продукти.
Споделям вашия оптимизъм, просто не до същата степен.
Аз мисля, че целят съвсем друго. Надявам се да греша.
Загрижен съм, че анализираме само цифри върху горивните клетки.
Какво ще стане ако горивните клетки не са решението?
Изглежда, че последните промени в закона
бяха направени за да облекчат автомобилните производители.
Вие сте част от Агенцията за защита на околната среда,
а не Агенцията за защита на корпоративните интереси.
Смятам, че ние допринесохме много за да може...
Съгласен съм. Но не забравяйте, че има още много свидетели.
Няма да дадем повече време на автомобилните производители.
Лу Браунинг трябваше
да представи доклада, бяха му обещани десет минути.
Едно от нещата, които открихме... - Д-р Браунинг,
ще ви бъда благодарен ако успеете да го резюмирате в 3 минути.
Добре, мислех, че имам 10, но...
Алан Лойд го отряза, след като по-рано през деня,
даде на автомобилните производители неограничено време.
Подобренията на горивните клетки са необходими за да намалим цената.
В добавка, наскоро представихме новата Хонда FCX с горивна клетка.
Голяма част от проекта мина през Калифорнийското дружество за ГК,
което бе важно за да бъдат удовлетворени интересите на всички.
Всяка нова информация, относно ел. акумулатори,
която не пасваше на общата идея, беше веднага отрязана от Алан Лойд.
Нека се изясним. Не искам да покажа никакви пристрастия.
80 души дойдоха за да говорят за електрическия автомобил.
Само двама представители на индустрията
бяха достатъчни за да отменят закона.
Само четири от седемдесет и осем души
подкрепят това предложение. Как стигнахме до тук?
Това е трудна, трудна програма. Това е революционна програма.
Тя ще тежи много на автомобилните производители.
На тях не им харесва и те отвръщат още по-упорито.
И когато днес решавате съдбата на тази програма,
ви призовавам да проявите целия си политически кураж,
да направите трудния избор, който знаете, че трябва да направите.
Защото става въпрос за здравето на гражданите на Калифорния,
просто няма лесен избор.
Калифорния уби електрическата кола
на 24 април 2003 г.
Това си беше пропиляване на прекрасна възможност.
Бяхме инвестирали огромни пари в инфраструктурата и технологията...
Направо като да ти издърпат чергата изпод краката.
Предадоха се. За мен това е просто тъжно.
Тъжен пример за това как работят нашето общество
и системата в Съединените щати.
Когато ДМ представиха ЕВ1, в Калифорния имахме
най-тежките закони срещу замърсяването на въздуха.
10% от всички продадени коли, трябваше да имат 0 вредни емисии.
Но след заведеното дело, щатът отмени закона.
Голяма част от колите, колите на Хонда и Дженеръл Мотърс,
бяха на лизинг, хората нямаха право да ги купят.
Така че производителите се възползваха и си прибраха колите.
Не искаха да оставят колите на хората,
и да продължават да си ги карат като нормални автомобили.
Забелязах, че ДМ губят интерес,
когато исках да подновя лизинга на колата си, а те не ми позволиха.
Никога не съм имал продукт, за който трябва да се моля и боря,
и да се подмазвам и настоявам толкова за да го имам.
И после пак трябваше да се моля и да се боря за да
намеря начин да си задържа колата.
Не даваха възможност... - Нямаше възможност да я купиш.
„Благодарим ви, че наехте колата. Сбогом. Това е.“
„Върнете я на тази и тази дата, или ще ви заведем под отговорност.“
ДМ съвсем тихо изтеглиха колите, без някой да каже нещо.
освен някои от шофьорите които се оплакваха, че са им отнели колите,
но не в голям мащаб, организирано. Нямаха друг избор и върнаха колите
Щяха да понесат правни последствия, буквално като за кражба на кола.
Доколкото знам, всички коли са върнати, хората са се страхували.
И до днес, производителите се борят с всеки, който разбира
какво търсене е имало и какво търсене има.
Така че ние решихме да се борим с тях
по какъвто начин можем и се организирахме.
В Калифорния шофьорите започнаха протести за спасяването на колите.
„...зави ми се свят покрай електрическите коли.“
„И вече не бях зависим от петрола.“
ПРОТЕСТ В САКРАМЕНТО собственици на Форд Рейнджър ЕВ
ПРОТЕСТ В САНТА МОНИКА собственици на Тойота РАВ4 ЕВ
ГРОБИЩЕ „ХОЛИВУД ФОРЕВЪР“, Ел Ей 24 юли 2003 г.
Проваляйки се в опита да променят нещата,
активистите импровизираха погребение за да привлекат интерес.
Беше в същия месец, в който имахме тревога за смог
от първа степен в Южна Калифорния от пет години насам.
Бях шофьор на ЕВ1 и все още съм, от 1998 до декември тази година,
когато ДМ я изтръгнаха от студените ръце на зарядното ми.
Това, което враговете на ел. кола повтарят от години
е вярно. Електрическата кола не е за всеки.
С ограниченото си действие, е подходяща за 90% от населението.
Хората все ме питаха: „Защо правиш това, което правиш?“
А аз ще кажа, особено след разговора със сина ми:
„Вярвам, че ако си върша работата достатъчно добре,“
„синът ми никога няма да знае времето преди електрическите коли.“
Той се повози в една ЕВ1 на път за насам и каза:
„Иска ми се да задържим ЕВ1 за по-дълго време.“
А единственото което можех да кажа беше „Аз също.“.
До лятото на 2004,
беше останала една единствена частна ЕВ1 в Южна Калифорния.
Днес е краят. Денят Х.
ДМ успяха да го направят. Създадоха страхотна, страхотна кола.
Добре проектирана, хубав дизайн, и е удоволствие да я караш.
Никога не съм виждал толкова канибалистична компания.
Много странно преживяване.
Как се движи тази кола?
Натискаме ей този бутон.
Електрическа кола като на тате.
Идваш точно на време.
Знам, виждам.
Толкова е тъжно.
Това е специалистката по ЕВ, за която казвах, че ми даде колата си.
Наистина тъжно, сърцераздирателно. Майтапиш ли се?
Като деца са ми, всяка една от тях.
Много човешки потенциал си отиде току-що.
Борбата продължава. - Продължава.
Без нито една електрическа кола по пътищата,
Дженеръл Мотърс притежаваха цялата партида ЕВ1.
Защо искаха да ги вземат? Какво щяха да правят с тях?
Открихме 78 ЕВ1, паркирани в задната част на паркинга
на една сграда, собственост на Дженеръл Мотърс в Бърбанк.
Да изтеглиш от пътя коли, които си се движеха чудесно...
Просто да оставят хората да си ги карат докато се развалят.
Откъде сте, приятели? - Ние сме членове на клуб ЕВ1
и искаме да влезем и да си разгледаме колите.
Знам че са замразени тук.
Нямам разрешение да ви пусна да разгледате колите.
Не може ли само да... - Не.
Нямахме представа къде ще изпратят колите,
докато в Интернет не плъзна един слух.
През второстепенни канали разбрахме,
че колите ще бъдат транспортирани в опитните полета в Аризона.
Очевидно много ЕВ1 са били извозени извън щата,
до опитните полета на ДМ в Меса, Аризона.
...толкова е голямо. Пътят е отбелязан тук...
Мястото беше забранено за външни лица
и нямаше как да разберем къде са колите.
Летим на ДМ.
Ето ги.
Летим над Дженеръл Мотърс,
долу, точно до тестовата писта,
където са изпробвали ЕВ1 в началото, виждаме
не знам, може би 50 размазани ЕВ1,
натоварени една върху друга, точно до жълтата авто-преса.
Дженеръл Мотърс почти са приключили, според мен.
Предполагам, че не са останали много ЕВ1 за унищожаване.
Много е тъжно.
Четири неща ще се случат с електрическите ЕВ1.
Някои ще изпратим в колежи, университети, техн. училища.
Други ще изпратим в музеи и подобни места в страната.
Трети се използват от нашите инженери.
И четвъртата възможност за колите е рециклирането.
Всяка една част от ЕВ1 ще бъде рециклирана,
ще бъде преработена от трети страни и рециклирана.
Няма просто да ги унищожим и изхвърлим.
Когато видях снимката на купчината смазани коли,
ме заболя. Помислих, че е много гадно.
Видях на компютъра, по Интернет,
как ДМ са премазали колите...
Не беше правилно. - Това беше трагично.
Но по-грешна е причината за това.
„Какво ще правим сега?“
По времето, когато се случваше това, никой не знаеше,
че повечето производители ще направят същото.
Други слухове в Интернет, разкриха, че ЕВ1
не са единствените застрашени електрически автомобили.
Известен брой електрически Форд и Рейнджър пикапи
бяха открити в Палм Спрингс, вероятно за унищожаване.
В ЕлЕй активисти съобщиха за автовоз, пълен с Тойота РАВ4 ЕВ.
Опасявайки, че ще бъдат унищожени, те последвали камиона.
На следващата сутрин камиона обърна посоката.
Движеше се бързо колкото е възможно за такъв голям камион,
очевидно се опитваше да ни избяга,
но не успя да го постигне и това промени плановете на Тойота.
Беше толкова очевидно, че не знаят какво, по дяволите, да правят.
Тогава той отиде в един охраняван паркинг и излязоха двама пазачи,
които отвориха портата,
камионът влезе, а едрите пазачи започнаха да ни наблюдават.
Някак си стигнахме до това, забравено от бога място.
Имаше си всичко.
Бълваше дим над пристанището, който децата трябва да дишат.
Имаше си петролен кладенец и Тойота, която трябваше да
бъде най-зелената автомобилна компания и която внезапно реши
тайно да унищожи своите нови РАВ4 ЕВ,
вместо да ги продаде на търсещите ги купувачи.
Никой не е виждал ел. коли на Хонда, след като ги изтеглиха.
Тогава бе излъчен епизод на "Зелената Калифорния" по ПиБиЕс.
Значи днес ще можем да видим нарязването на колите.
Абсолютно.
Това не е честа гледка за повечето от нас.
Преработваме около кола за минута, т.е. 1000 коли ако денят е силен.
Интересното е, какво забелязахме още щом пристигнахме.
Ще унищожите също и някои нови коли.
Изглеждат като перфектни коли. Защо ги унищожавате?
Малко е странно и за мен, а работя тук от осем години.
Разпространителите ги докараха и казаха, че са тестови коли.
Направили са с тях доста тестове,
и сега застрахователните компании не искат да ги застраховат.
Затова трябва да наблюдават как ги унищожаваме.
Човече, това е срамота. Бих искал да карам такава кола.
Дами и господа, това е звукът, от унищожен автомобил,
който е бил нарязан на милион парченца.
Няма прецедент при който автомобилна компания,
иска да унищожи всяка една бройка от даден модел,
сякаш се страхуват, че някоя може да избяга.
Мисля, че просто искат да бъдат сигурни,
че никоя от тях повече няма да се движи по пътищата,
и да напомня на хората, че има такова нещо като електрическа кола.
Хората продължават да правят тези аналогии, че
„да разрушиш ЕВ е все едно да предадеш американската мечта.“
Но това не е мечта. Тя е тук сега!
Да, предателство на моята мечта, но предателство на нашата реалност.
След като откриха унищожените ЕВ1 в Аризона,
собствениците на електрическите коли предприеха действия.
Наговориха се да стоят на пост при останалите ЕВ1,
които бяха паркирани зад сградата на ДМ в Бърбанк.
В Калифорния са останали около 70 коли.
Намират се на паркинга зад мен и искат да унищожат и тях.
И ние трябва да отвърнем на
Дженеръл Мотърс, да им се обадим.
Накрая събрахме достатъчно сили,
с общ интерес и някои организации, които да се присъединят към нас,
просто стояхме и не си тръгвахме, 24 часа на ден, 7 дни в седмицата.
Сега е 6 сутринта, тук съм от час, част от демонстрацията.
Искаме да сме сигурни, че ДМ няма да измъкнат колите отзад.
Първите две седмици ни игнорираха.
Сякаш валеше мусон, беше депресиращо да стоиш там,
но в същото време ни водеше чувството, че имаме мисия.
Тук съм от 5:45 тази сутрин
и засега е доста тихо.
Накрая, на 15 ден, обявихме своето предложение.
Активистите записаха серийните номера на колите в склада,
Челси направи последен, отчаян опит да закупи колите от ДМ.
„Дженеръл Мотърс твърди, че никой не иска тези ЕВ1 тук.“
„Някой желае ли да ги купи, срещу оставащата част от лизинга?“
За 48 часа, над 80 души подписаха.
На паркинга имаше само 78 коли
и ние вече имахме нов списък с чакащи.
Беше невероятно дежа вю.
Сега смятаме, че е уместно,
да направим кръг. Елате да държим заедно този чек,
предлагащ 1,9 млн. долара на Дженеръл Мотърс,
за да върнат колите на пътя.
Въпреки предложението, ДМ не отговориха.
Съдбата на 78-те ЕВ1 остана неизвестна.
Малка група активисти продължиха демонстрацията,
за да запазят жива мечтата за електрическата кола.
Кой контролира бъдещето?
Който има най-голям клуб. Във всеки смисъл.
Такъв, с който да те цапардоса, или такъв, на който си член.
Господа!
Знам, че всички сте обезпокоени и аз съм съгласен.
Има за какво да се тревожим. Като тази слънчева електроцентрала,
вече работеща близо до ЕлЕй.
Фотоелектрически клетки,
обръщат слънчевата светлина директно в електричество.
Флуоресцентна лампа, издържаща десет пъти по-дълго от обикновената.
И използваща четири пъти по-малко енергия.
Супер прозорци, изолиращи като десет пласта стъкло.
Електрическа кола, захранвана частично със слънчеви панели.
Но истината, господа,
че не съм разтревожен от някое от тези неща.
Защото никой няма да разбере за съществуването им.
Съществуват много теории на конспирацията кой уби ел. кола.
Така че, наистина, кой уби електрическата кола?
За съжаление, не мога да отговоря в едно изречение.
Липсата на далновидност у компаниите уби електрическата кола.
По мое мнение, петролните компании убиха електрическата кола.
Алан Лойд уби електрическата кола, бях там, когато го направи.
Калифорнийската агенция за въздуха уби електрическата кола
под натиска на автомобилните производители.
Те бяха инструмента на престъплението,
но убийството беше извършено от Дженеръл Мотърс.
Не го вярвам дори за момент.
ДМ биха ви продали кола на
свински фъшкии, ако се продава.
Заподозрян: ПОТРЕБИТЕЛИТЕ
Производителите твърдят, че не е имало търсене на ел. коли.
Твърдят, че са похарчили милиони долари за реклама,
но купувачите не са били заинтересовани.
Но знаеха ли купувачите, че такава кола съществува?
Някога виждали ли сте реклама на тази кола?
Никога. Това се опитвам да кажа. За първи път чувам за нея.
Всъщност, не знам кой кара ЕВ1.
Не знаете никой? - Никой.
Може би Фернандо. Познавам Фернандо. Някога карал ли си ЕВ1?
Чувал съм за тях. - Чувал е за тях.
Вече не ги ли произвеждат в Калифорния?
Не ги произвеждат изобщо.
Това е много лошо. Имаме нужда от такива коли.
Защо се отървават от тях?
Казват, че не е имало търсене на такива коли.
Луди ли са? Това е безмозъчно. Разбира се, че има търсене.
Пести бензин, пази хората, въздуха, спестява кислород, пази света.
На мен ми звучи добре.
Продаваме автомобили един век и
както се досещате, разбрали сме какво искат хората.
Ако ги попитате, ще отговорят: „Искам 500 км обсег.“
„Да може да вдига 140-150 км/ч.
„Да може да вози 4 пътника и да има голям багажник.“
Което всъщност е това, което вече предлагаме.
Повтарям това отново и отново.
Хората ще купят всичко, ако ги убедите да го купят.
Натъпчете ги добре и те ще повярват, че това е диета.
Купувачите не виждат разлика
между електрическата кола и колата, която вече имат,
защото не четат докладите за околната среда.
Не четат за политическата нестабилност в Близкия Изток,
причинена от производството на петрол.
Това, което ги интересува е, работи ли колата и колко струва.
Това, което наистина уби ЕВ1 са американските потребители,
защото не приеха тази идея присърце,
че колите могат да имат ограничени възможности,
и пак да бъдат функционални, полезни и практични.
Заподозрян: БАТЕРИИТЕ
Акумулаторите ли убиха електрическата кола?
Наистина ли нямаше достатъчен обсег ЕВ?
Автомобилните компании ползваха ли най-добрите акумулатори?
По онова време водеща бе технологията с киселинни акумулатори
и тя позволяваше на колата да изминава до 100 км.
Ако тръгнете на пътешествие, и ще изминете макс. 100 км,
ще бъдете притеснени относно това пътуване.
Хората смятат, че им трябва кола, изминаваща 500 км
и която могат да заредят за пет минути.
През 90-95% от шофирането ви, това не ви е необходимо.
Трябва ви кола, която ще измине стотина километра
и това покрива вашите ежедневни нужди.
Тези, които се нуждаеха от обсег 160 км или повече,
вече съществуваше по-добър акумулатор.
Бе разработен от добре познат изобретател в Трой, Мичиган,
на около 50 километра от централата на Дженеръл Мотърс.
Аз съм Стан, а това... - Е Айрис Овшински.
Мисля, че не трябва да го правиш.
Трябва да кажеш, че си Стан Овшински, а аз Айрис Овшински.
Не го прави. Смешно е.
Със своите над 200 патента, Стан Овшински откри нова батерия
и ДМ купи контролния дял от неговата компания.
Бяхме избрани сред над
60 различни големи компании, сред които Уестингхаус и други,
които искаха да спечелят поръчката за производство на акумулаторите,
които щяха да се ползват в чистите електрически коли.
Бяхме избрани, защо имахме акумулатор.
И за нас, поставянето му в кола
не беше най-великото нещо.
Какво трябваше да направим? - А ти очакваше шампанско и рози.
Очаквах шампанско и рози.
Когато казах, че ще пуснем съобщение във вестника,
в което се казва, какво сме постигнали,
наистина очаквах да завалят поздравления.
Когато се случи обратното, разбрах, че нещо не е наред.
На Овшински е забранено да публикува без разрешение
и е помолен да не рекламира в националната преса.
ЕВ1 дебютира с по-слаб акумулатор.
Ще изминат 2 години, преди батериите на Овшински
да бъдат ползвани в ЕВ1.
Първата версия на ЕВ1 има дефектни батерии Делко,
които продължават да се скапват.
Проблемът с акумулаторите беше провал на Дженеръл Мотърс.
След като сложиха добрите батерии, вече нямаха никакви проблеми.
В крайна сметка ДМ продадоха своя дял от компанията на Овшински
не неочакван купувач.
Когато никелово-металните акумулатори бяха подобрени,
вече издържаха по-дълго от колата и бяха по-евтини от двигателя,
Шеврон Тексако се появиха и купиха пакета на ДМ
над технологията на Овшински.
Петролните компании не бяха застрашени от тази технология,
защото успешно я прекършиха.
Електрическата кола е интересен случай.
Тя беше толкова огромен провал,
че има много хора, замесени в спора,
сочещи с пръст най-различни виновници.
Заподозрян: ПЕТРОЛНАТА ИНДУСТРИЯ
НОВО ПЕТРОЛНО БЛАГОДЕНСТВИЕ ЗА ИРАК
Откриването на ново петролно поле е добра новина за Басра и цял Ирак.
Петролопроводът минава през пустинята до Персийския залив.
От там танкери превозват петрола, от което се нуждаем толкова много.
Да, това е голям ден за Ирак и има какво да се празнува.
Пълнено с ориз агне и купища други вкуснотии.
Това е само първото от многото неща, които очакват Ирак и петрола.
Петролната промишленост рядко се извръща от глобалните проблеми.
Но защото толкова силно лобират, за да създадат обществена опозиция,
срещу електрическата кола в Калифорния?
Трудно ми е да проумея,
защо петролната индустрия се намеси толкова силно.
Освен, че може би са видели заплаха
към монопола, който имат над горивото за транспорт.
Няма съмнение, че компаниите, които контролират пазара днес,
имат голям стимул да обезкуражават алтернативите,
освен алтернативите, които самите те контролират.
Точно както Дженеръл Мотърс,
пред 40-50 години купиха тролейбусната система и я закриха,
петролната промишленост попречи на създаването на ел. инфраструктура.
Съвсем не съм съгласен с това. Не ние убихме електрическата кола.
Петролната индустрия не уби електрическата кола.
Това, което я уби, бе архаичната технология.
Това е добър пример за това, какво не трябва да повтаряме
и какво трябва да избягваме.
В земните недра има грубо един билион барела петрол.
И ако пресметнем, че средната цена ще бъде 100$ за барел,
това са сто билиона долара, които предстои да бъдат спечелени.
Но в един момент, когато има добра алтернатива,
хората ще я приемат и от това се страхуват най-много компаниите.
Калифорния използва 180 млн. галона бензин на седмица.
В момента цената е 2,20 $. Преди година беше 1,20 $.
Това е един долар по-скъпо.
Някой някъде печели 180 млн. долара в повече за седмица.
Същото гориво, същия петролопровод, същата рафинерия.
Печалбите са невероятни.
ОБЩИ ПРИХОДИ НА ЕКСОНМОБИЛ, ШЕВРОН-ТЕКСАКО и КОНОКО-ФИЛИПС
2003: 33 млрд. долара 2004: 47 млрд. долара 2005: 64 млрд. долара
Това, от което се страхуват,
е че след 6 години електрическите коли ще пожънат успех.
Това, от което се страхуват автомобилните производители,
е че ще губят пари от ел. коли през следващите шест месеца.
Заподозрян: АВТОМОБИЛНАТА ПРОМИШЛЕНОСТ
Въпреки, че произвеждаха ел. коли, се противопоставяха на всяка крачка.
Какъв беше мотивът им?
Защо бяха толкова решени да ги изтеглят от движение?
Мисля, че в началото,
Дженеръл Мотърс не повярваха, че колата ще потръгне.
Вероятно не са и мислили, че някога ще се тревожат заради това.
Като конспирация да го предотвратят. Мразеха онзи закон.
Така го мразеха, че накрая изобщо не искаха да участват в бизнеса с ЕВ.
Това, което усетих, беше голямо негодувание, че им се казва
какви двигатели трябва да произвеждат.
И стана принципно противоречие, вместо да се опитат
да разрешат проблема технологично.
Знам, че бях изненадан, от някои от изказаните в Сакраменто
гледни точки по време на спора.
Край на коментара.
В поверителна бележка от 1995 г.,
Американската асоциация на автомобилните производители
търси да наеме PR компания, която да управлява т. нар.
„Масова образователна кампания“
за да създаде климат, подходящ за отменяне на закона.
Предизвикателството, според документа,
било „да се намали доброто приемане на ел. коли от потребителите.“
Защо водят толкова силна кампания срещу колата си?
Повдигнах въпроса пред борда на Дженеръл Мотърс,
че причината за ЕВ1 е да даде на Дженеръл Мотърс
голям летящ старт в технологията за преобразуване на електричеството
в движеща сила на колата.
И че това би им дало 2-3 години преднина,
и според мен така и стана.
Но това, което ме учуди, бе че те не го приеха.
И причината, която те изтъкнаха бе,
че няма изгледи да се извлече печалба
от електрическите коли или тези с хибридни двигатели.
Не можеха да проумеят как е възможно Тойота да има печалба
от Приус например. Според тях Тойота щеше да фалира.
Честно казано, не мисля че Тойота върви към фалит.
Освен че компаниите се притесняваха от липсата на приходи
електрическата кола извади на бял свят нов проблем:
тя няма двигател с вътрешно горене, крайъгълният камък на индустрията.
Тези части представляват по-голямата част от приходите на компаниите
чрез поддръжката и подмяната на части.
Всъщност, тези части са визуален пример на
приходите, които индустрията няма да прави
ако продава ЕВ1 или електрически коли като цяло.
Мога да позная повечето, които не ползвахме в проекта ЕВ1.
Маслени филтри, четири пъти годишно. Най-сигурното нещо,
както и няколкото части масло при всяко зареждане.
Не ми беше приятно да работя с двигатели с вътрешно горене
просто заради цялата мръсотия.
А след работа по ЕВ1 общо взето изглеждах така.
Обслужването на ЕВ1 беше много просто.
Карат я на всеки 8000 км.
Проверявахме гумите, течност за чистачките и я връщахме.
Невероятно. Виж колко се изцапах само докато ги държах.
Тъжно е някак си.
За да предлагаш истински чиста кола,
трябва да признаеш, че основният ти продукт е мръсен,
че използва масло, че използва бензин
и увеличава нашата зависимост от чуждия петрол.
Изглежда много шизофренично, но мисля, че в началото...
„Можем да покажем на хората в Калифорния,“
че можем да покрием изискването за 0% вредни емисии.“
По-късно: „Искаме ли да го правим?“
„Това означава всички други коли...“
Колкото повече продължаваше, толкова повече се раздвояваха
между чист и ефективен и безвредна срещу извънградска.
Автомобилните компании се самоубедиха, че не могат да
направят пари в краткосрочен план от електрическата кола.
За да го направят, щеше да им трябва напълно различна кола.
Дженеръл Мотърс се посвети на Хъмър,
защото виждаха, че Хъмър ще им донесе пари.
Когато джиповете се появиха хората казаха „Не мога да го карам“.
„Този огромен камион?“ - Особено дамите.
„Не мога да виждам от там.“ - „Ще убия някого с това.“
„Прекалено е голям.“ - „Прекалено голям за мен.“
Но те ги убедиха. „По-безопасно е.“ - „Нуждаете се от тази кола.“
„Трябва ви голяма кола.“ - „Това е безопасна кола.“
„Трябва ви за семейството.“ - „По-голяма, по-безопасна.“
Идеята за супер-зелената, пестелива
ЕВ1, не беше привлекателна.
А идеята за огромния спортен джип, който
ще изкара акъла на съседа ви, е много примамлива.
Това е добър пример за 90-те години.
От 25 000$ данъчната, отстъпка стана 100 000$
когато Конгресът прие проекта на президента за стимулиране.
Мислим, че малкият бизнес се нуждае от подкрепа в момента,
за да остане на крака, за да продължи икономиката да се развива.
Но има такова поощрение за хората от малкия бизнес,
че не просто да се закрепят, а да си купят най-голямата кола.
Над 2.5 тона, най-голямата. В това има ли смисъл?
Не мисля, че можем да диктуваме на хората какви коли да карат.
Нашата цел е... - Но това ги насърчава!
Можете да купите почти цялата кола с данъчните отстъпки.
Не мога да се съглася,
че ще бъдат използвани точно по този начин...
Имаме доказателства, че точно така се използват.
Не знам. Ще трябва да изчакаме и да видим какво ще стане.
МАКС. ДАНЪЧНИ ОБЛЕКЧЕНИЯ ЗА ЕЛ. КОЛА ПРЕЗ 2002 г. 4000 долара.
МАКС. ДАНЪЧНИ ОБЛЕКЧЕНИЯ ЗА КОЛА НАД 2.5 т. ПРЕЗ 2003: 100 000 долара
ДМ КУПУВА ХЪМЪР ОТ АМ ДЖЕНЕРЪЛ декември 1999 г.
Месец по-късно ДМ закри производството на ЕВ1 в Мичиган.
Не искам правителството да продава Хъмъри.
Искам да се дава на всички равен шанс.
Това, което ме притеснява, че това не е равен шанс.
Използваме военните за да осигурим достатъчно петрол
Използваме данъците за да подкрепяме автомобилната индустрия,
и не ги използваме за нещата, за които наистина трябва,
да се подготвим за бъдещето.
Заподозрян: ПРАВИТЕЛСТВОТО
Правителствената политика винаги има решаващо значение за бъдещето.
Освен че даде безброй стимули на хората да купуват джипове,
правителството участва в делото срещу Калифорния за ел. кола.
Някои го отдадоха на влиянието на петролната и авто. промишленост.
Те управляват във Вашингтон, те, и автомобилната индустрия.
Сега вече си имат Анди Кард,
бивш лобист, вече шеф на личния състав в Белия дом.
Предполагам, вече не трябва
да плащат на лобистите. Ще спестят малко пари от това.
Андрю Кард беше шеф на личния състав
когато администрацията на Буш се намеси в делото срещу Калифорния.
Освен това беше президент и изпълнителен директор
на Американската Асоциация на автомобилните производители
по време на кампанията й срещу закона за електрическите коли.
Промишлеността видя, че ако не спре този рак в Калифорния,
това ще се разпространи и в останалата част от страната.
Мисля, че това стана стратегията на много компании -
направиха го общонационален проблем.
Веднъж ми бе казано, от един много голям конгресмен,
чието име не мога да спомена:
„Разбирам и подкрепям това, което правите в Калифорния,“
„но ако някога се опитате да разпространите тази програма“
„над останалата част от страната, ще трябва да се боря против вас.“
Понякога, когато слушам енергийните дебати,
имам чувството, че гледам филм от 70-те.
Защото дискусията все още е там,
където е била преди 30 години.
Средностатистическата ни кола на пътя,
е по-неефективна отколкото е била преди 20 години.
Това е пълна липса на политически авторитет.
Не можеш е да прекараш през Конгреса стандартите за горивни икономии.
След ембаргото на ОПЕК от 70-те години,
правителството създаде т. нар. Среднокорпорат. горивна икономика.
или К.А.Ф.Е. стандарти, за да подобри ефективността на колите ни.
В резултат, за по-малко от 10 год.,
горивните икономии се покачиха с 50%.
За жалост, две десетилетия по-късно, на практика няма промяна.
Джими Картър бе последният президент,
за който енергийните въпроси наистина бяха с приоритет.
Посвети първите си 90 дни в съставянето на енергиен план.
Аз бях там, бях част от всичко.
От тогава никой президент не е полагал толкова усилия в това.
Тази вечер поставям ясни цели пред енергийната политика на САЩ.
От този момент, нашата нация никога няма да използва
повече вносни горива, отколкото е ползвала през 1977. Никога.
ВНОС НА ПЕТРОЛ: 1977: 8,8 млн. барела на ден
ВНОС НА ПЕТРОЛ: 2005: 13,5 млн. барела на ден
Когато встъпи Роналд Рейгън, започнаха кардинални промени
още със свалянето на слънчевите панели, монтирани от Джими,
по същество обяви война на слънцето.
Замразих настоящите регулации и създадох специална група
под ръководството на вицепрезидент Буш, която да ги прегледа,
с цел да се отърве от колкото е възможно повечето от тях.
Освобождавам петрола и това трябва да доведе до развитие
местното производство и по-малка зависимост от чуждия петрол.
Когато встъпи в длъжност Рейгън, той не беше поддръжник на
горивните икономии, опазването и възстановяването.
В средата на 80-те, той практически спря подобренията в
стандартите за горивни икономии в колите.
И тогава, през 1985, цените на петрола се сринаха.
Съвсем не хвърлям цялата вина върху плещите на Роналд Рейгън.
Той има известна отговорност, точно както и саудитите,
които предприеха добре пресметнати действия,
като сринаха цените на петрола, като по този начин се
застраховаха, че никое от новите алтернативни горива
и мерки за икономии на енергия,
да не постигнат очаквания резултат.
Един вид поддържаха наркомана с наркотици.
В резултат от което, днес все още сме зависими от петрола.
Когато Клинтън встъпи в длъжност, а аз работех за Клинтън,
бяхме силно заинтересовани да открием алтернативи
и да подобрим горивната икономика.
Политически, все още беше много непривлекателно.
Автомобилното лоби беше много силно тогава,
така че администрацията един вид се спазари с авто-компаниите,
за партньорство за ново поколение автомобили,
за разработката на коли с хибриден двигател,
работещ комбинирано с бензин и електричество.
В замяна, ние нямаше да налагаме нови стандарти.
Никога през живота си не бях срещал такова 5-годишно хлапе.
Каза ми: „Радвам се да се запознаем, г-н Президент.“
„Искам да направите електрическа кола, която не замърсява въздуха.
Бях толкова впечатлен, че го заведох при Ал Гор, а то му каза:
„Здравейте г-н Вицепрезидент, смятам да посветя живота си на това.“
„Ще ви помогна да разработите електрически автомобил,“
„който да не замърсява околната среда.“
Ал Гор каза: „Това означава, че ще бъдем партньори.“
А момчето: „Да, предполагам.“
„Но не разбирате. Аз смятам да посветя целия си живот на това.“
За 8-9 години, похарчихме около милиард долара на данъкоплатците
за разработката на хибридни автомобили.
Иронично е, американските компании не пуснаха нито една хибридна кола.
В същност, в момента в който Джордж Буш беше избран за президент,
американските компании напълно изоставиха хибридите.
Но, точно тук е иронията,
американската програма изнерви японците.
В отговор, Тойота и Хонда разработиха хибридни коли,
защото не искаха да бъдат победени от американците.
СРЕДНА ЕФЕКТИВНОСТ ПРЕЗ 2006 Японски хибридни коли: 18 км/л Американски хибридни коли: 10,5 км/л
Сега баламосват хората,
че правят нещо съществено с разни сладки приказки.
Спомням си, че преди
имахме една такава шега, която обаче вече не е смешна.
Оставете на еко-защитниците музиката и на компаниите танците.
Втората стъпка, да направим САЩ по-малко зависима от чужд петрол,
е да добиваме и рафинираме повече суров петрол тук, вкъщи,
по безопасни за природата методи.
Досега, най-многообещаващото място за това в Америка,
Националния арктичен резерват с диви животни в Аляска.
Докато предвиждат, че националния резерват за диви животни в Аляска
може да ни снабди с гориво за малко повече от година,
ако леко вдигнем стандартите на 20 км за един литър,
ще спестим същото количество гориво за 15 години.
Петролната промишленост и
автомобилните компании не обичат промяната.
На американците трябва да се напомня, трябваше им закон за колан в колата,
трябваше им закон за задължителни въздушни възглавници в колите.
Закон за ефективност на двигателя от 5 км/л на 8 км/л.
Трябваше закон за катализаторите, за контрол на замърсяването.
Чистите коли са прекалено важни, за да ги оставим на авто-компаниите.
Заподозрян: КАЧВ
Калифорнийският закон ги принуди да правят ел. коли.
Когато Калифорния го промени, колите изчезнаха.
Защо Калифорния предаде дръзкия закон, който създаде?
Обикаляхме всички автомобилни компании и те повтаряха:
„Не можем да произвеждаме
постоянно увеличаващите се бройки“ „електрически автомобили."
И аз бях убеден че...
Какво трябва да направим? Ние ли трябва да изчистим въздуха?
Или да принудим създаването на определени технологии на пътя.
Алан Лойд се провали в задачата да изведе
закона за коли с безвредни емисии до успешен край.
Познавам Алек много добре.
Познавам го много добре. Имаме някои...
сърдечни бележки от едно време.
Заболя ме, защото изпитвам безкрайно уважение към Алек.
Заболя ме от това, че ме обвини, че общо взето
съм предал електрическите коли на акумулатор.
Освен позицията на председател на Агенцията за чист въздух,
Алан Лойд изпълняваше още една длъжност.
Четири месеца преди срещата, която уби електрическата кола,
Лойд оглави Калифорнийското дружество за горивни клетки.
Занимавам се с водородни двигатели от началото на 90-те.
Когато оглавих АЧВ след 10 години, знаех много за водорода.
Така че, винаги съм бил воден от технологични подбуди.
Може би ще кажете че това е предимство или недостатък
по отношение на водорода, защото знаех какво може да се постигне.
Заподозрян: ГОРИВНИТЕ КЛЕТКИ
Извинете, гледам как разтоварват моето бебче.
Производителите убедиха Калифорния, в предимството
на разработките на коли с водородни горивни клетки.
Бяха ли те по-добри от електрическите коли?
Националният мениджър на Тойота за нови технологии Бил Райнарт,
разходи техния прототип на джип с горивна клетка за демонстрация.
Един от клиентите ни наистина предпочете категорично ЕВ1.
Причината бе, не че й има нещо на нашата кола,
причината беше, че той имаше ЕВ1,
която можеше да зарежда вкъщи или в работата си,
и въпреки, че тя имаше ограничен обсег,
той не се притесняваше как ще си зареди колата.
А с тази кола, с ограничен брой на станциите за зареждане,
ще трябва да си планира целия ден според зареждането на колата
и после да се върне обратно. Просто е несигурно.
Колкото повече знаеш, толкова повече проумяваш,
че не знаеш какви проблеми ще изникнат занапред.
Най-лошият въпрос е:
„Кога ще можем... Кога ще бъде на пазара?“
Кога ще бъде на пазара? Това е най-лошият въпрос.
Купувачите вероятно се интересуват
колко време ще ви отнеме за да я пуснете в серийно производство.
Това е доста неясно.
Имаме някои сериозни технически проблеми за разрешаване,
място за водорода, издръжливост, да намалим себестойността.
Има ли практическо решение? - Колите са с ограничен обсег,
колата не е много издръжлива... Нека помисля, какво друго?
Не се справят добре при студено време.
Като оставим това настрана, колата е страхотна.
Били ли сте на кучешки надбягвания? Пред тях има един механичен заек,
и кучетата никога не могат да го настигнат.
Е, горивната клетка се явява механичният заек.
Преследваме я.
15 години казват, че горивните клетки са на 10-15 год. от нас.
Вие сте петролна компания.
Бизнесът ви е продажбата на гориво.
Мислят, че 30 год. са дълго време, искат продукт, който да се продава.
От тази гледна точка, те се предпазват,
но от друга, защитават статуквото.
В „Научна Америка“
виждаме двустранна реклама на Дженеръл Мотърс и Шел,
предлагаща едновременно гориво и клетката на Дженеръл Мотърс
а Шел също е потенциален доставчик на водород.
Ако водородът е по-ефективен от електричеството,
Боже, ами да изберем него.
Проблемът е, че той дори не е близо.
Колко далеч ще стигне тази кола на безвредно гориво?
160-200 км приблизително.
Добре. Интересно.
Кола с горивна клетка на водород, произведен с електричество
използва 3-4 пъти повече енергия от акумулаторните ел. коли.
Това е началото на една фантастична технология.
Благодаря ви, че ни разходихте.
След минута ще разгледаме и някои други коли,
но водородът е пътят към бъдещето.
Днес има голям ентусиазъм по отношение на водородните коли,
но аз, като автор на „Истината за водорода“,
мисля че е очевидно, че водородът е много по-трудно алтернативно
гориво, от което и да е друго гориво, което сме разработвали.
Това са петте чудеса, които трябва да се случат,
за да бъдат пуснати в продажба водородните коли.
1. Средностатистическата кола струва един милион долара.
Ще трябва да я намалят.
2. На човека не е познат материал, който да побере достатъчно водород,
за да даде на хората обсега, който искат.
3. Горивото е много скъпо.
Дори водородът от отпадъци струва 2-3 пъти повече от бензина.
4. Ще ни трябва инфраструктура за зареждане.
Имаме 180 000 бензиностанции. Някой ще трябва да построи
поне 10-20 хил. станции за зареждане с водород,
преди хората да бъдат заинтересовани.
5. Надявайте се и се молете
конкурентите на пазара да не станат още по-добри.
Защото току-що, най-добрата кола на пазара стана още по-добра.
Хибридните автомобили.
Работи на бензин и можете да заредите навсякъде,
има обсег два пъти по-голям от обикновените коли.
Настоящите хибридни коли работят на бензин,
но ползват електрически мотор, за да пестят повече гориво.
И ако технологията на акумулаторите продължи да се развива,
тогава най-добрите хибриди на бензин и ток през 2020-а
ще бъдат много, много напред пред най-добрата водородна кола.
Снимате ме от достатъчно дълго и вече сте разбрали,
че няма да чупя пръсти над някой проблем.
Това може да е далеч в бъдещето.
Тойота казва: „Коли с горивна клета - след 30 години.“
Чакат позвънявания от Министерството на енергетиката и щата Калифорния:
„Какви ги вършите, по дяволите?“ А всички производители на клетки:
„Опитваме се да си изкарваме прехраната...“
Ужасно е.
Само защото много хора искат да проработи, не значи че ще стане.
Така е в Дисниленд - желанията стават реалност.
Аз не работя в Дисниленд.
Аз работя в реалния свят, където желанията не са достатъчни и
наистина трябва да работиш здраво,
за да го постигнеш. Надявам се да успеем.
14 март 2005 г.
На 27-ият ден от протеста, Дженеръл Мотърс реагираха.
Пол Скот се обади - „Заети ли сте? Извозват колите в момента.“
„ДМ товарят колите в камиони в момента!“
„Какво?“
„Да, зарязваме всичко и идваме веднага.“
Натовариха ги, със скърцане на гуми и на панели едни в други,
докато ги натъпкаха в камионите.
Изправени сме срещу повечето пари в света.
Изправени сме срещу петролната и автомобилната промишленост.
Огромна битка между Давид и Голиат,
но ако на света има достатъчно Давидовци, можем да спечелим.
ДМ, засрамете се!
Дженеръл Мотърс извозва всички ЕВ1 от тук,
разрушава ги, и го прави заради петролните компании.
Приятели, ще ви помоля да се дръпнете от
тревната площ, отстъпете малко от алеята,
за да не се наложи да ви сложим белезници. Благодаря ви.
Не разрушавайте ЕВ1.
На 15 март 2005, последните
ЕВ1 от паркинга в Бърбанк,
бяха извозени и унищожени.
Добре, заповядайте. - Супер.
Ще слезем в хранилището, където ще ви покажа колата.
Липсва ми тази малка количка.
Да, радваме се че я имаме.
Имаме няколко електрически коли в колекцията и няколко хибрида,
но се гордеем особено много с нея.
Тя е специална.
Ето я. - Бебчето ми!
Номер 99.
Можете да я разпознаете. - Така е, това е колата на Крис.
Със сигурност.
Моля, седнете.
Има само един проблем, няма да запали.
Дженеръл Мотърс ги изключиха, знаете.
Знам. - Не ни се искаше, но трябваше.
Разбираме го. Просто се радваме, че е при нас.
Това е толкова важна част от автомобилната история.
Това е... - Производител като Дженеръл Мотърс
да участва в тази програма. Невероятно е.
Само дето не трябваше да бъде част от автомобилната история.
Още от 1939 г. те провалят електрическата кола.
Имали са няколко модела.
Биха ви казали, че ще я пуснат след още няколко години.
Но няма да стане. Защото никога не са имали намерение да го правят.
Правят прекалено много пари от технологично ограничените
двигатели с вътрешно горене.
Автомобилната промишленост ВИНОВНИ
Ако стока е дефицитна, икономически се намира алтернатива.
И докато не съществува алтернатива,
дефицитната стока става изключително печеливша.
Петролната промишленост ВИНОВНИ
Същите акумулатори се използват и в портативния ви компютър.
Имаме 6800 клетки. Може да измине 500 км с едно зареждане
със скорост 110 км/ч.
Вдига от 0 до 100 за 3.6 сек.
Невероятно бързо за всяка кола, не само за електрическа кола.
Същите батерии можеха да бъдат сложени е ЕВ1
и лесно да я превърнат в кола с обсег 500 км.
Срамота е да се унищожават колите, когато можеха да ги подобрят.
Акумулаторите НЕВИННИ
Знам какво направих и защо го направих.
И ако трябваше да го направя отново, разполагайки със същата информация
и бях видял какво е щяло да стане,
щях да постъпя по абсолютно същия начин.
КАЧВ ВИНОВНИ
Когато говорим за гъвкава енергийна политика,
хората чуват: „Искате да ме накарате да карам малка кола,“
„да стоя вкъщи на студено,“
„и като цяло, да ме накарате да живея като европеец.“
Потребителите ВИНОВНИ
Това е липса на отговорност.
Липса на възможност да вземеш петролната промишленост,
да вземеш автомобилната промишленост,
и да разбереш, че те не са Чичо Сам.
Чичо Сам трябва да си е Чичо Сам,
а Чичо Сам се държи все едно е Дженеръл Мотърс.
Правителството ВИНОВНИ
Хвърлят огромни количества пари в разработката на
водородни коли, за които има пълно основание да се смята,
че няма стигнат до крайния потребител
най-малко през следващите две десетилетия.
Мисля, че това ще остане като една от най-големите грешки
в историята на автомобилната промишленост.
Горивната клетка ВИНОВНА
Не сте ли чували израза: „Смърт поради милион прореза“?
Малки тънки прорези, от които някой кърви до смърт.
Борбата за ел. коли бе просто борба за бъдещето.
Този път Голиат победи, но Голиат си има нови проблеми.
Цените на петрола скочиха.
Америка продължи да се оплита в Близкия изток,
а глобалното затопляне е все по-сериозна заплаха.
Какво можем да направим, за да променим бъдещето?
Градът е пълен с известни имена, които вече не са тук.
Защо? Защото не можаха да се адаптират към промените.
Всички трябва да се адаптираме към промените.
Недейте да спорите какво или кой е виновен.
Нека построим нови индустрии. Да направим Америка отново силна.
Челси продължава да работи с нова група „Електрическа Америка“,
работеща с хора от политическите среди,
за да им покаже независимо от енергията бъдеще.
Срещнах Джим Уулси на едно мероприятие и се оказа,
че той силно подкрепя нещата, които правим,
и ще дойде да работи с „Електрическа Америка“.
Това е пример за типа отношения, които искаме да създадем,
за да постигнем това, което всички ние искаме.
Работил съм в четири президентски администрации,
все с различно отношение към националната сигурност.
Фактът, че две трети от световните залежи с петрол се намират в
в Близкия изток и сме толкова зависими от тази част на света,
е много голям въпрос по отношение на националната сигурност.
Зад мен има две неща.
Приус - бензиново-електрическият хибрид на Тойота
и електрическа станция. Днес те нямат нищо общо,
но има надежда, че някой ден те може да имат общо
в позитивна посока.
А затова мисля, че ел. хибриди са естествената следваща крачка.
Крачка, която можем да направим още днес.
Това е електрически хибрид Приус,
който е модификация на стандартна Тойота Приус,
позволяваща ви да пътувате...
... приблизително 65-75 километра с литър бензин.
при нужда от 80-100 километра дневно.
Не ни трябва скъпа инфраструктура за зареждане за тази кола.
Можете да я включите където желаете, в гаража.
Природо-защитниците са щастливи, защото е по-чиста.
Нео-консерваторите са щастливи защото използва по-малко бензин.
Е, всички са щастливи, защото ползва по-малко бензин.
Ел. хибриди могат да стигнат далеч
в намаляването на зависимостта от петрол.
А генерирането на тази енергия с вятъра и слънцето,
ще намали замърсяването още повече.
Освен технологията на Овшински в хибридните коли,
той е построил една от най-големите соларни фабрики.
Това е обикновен метален покрив.
Залепя се с лепенка.
Просто ги поставяте.
И сте готови. Имате собствена енергия.
Всичко е „включваш и ползваш“.
Ако някой иска да прави революция, не му трябва оръжие.
Просто трябва да работи както го правим ние.
Да промени света с наука и технология.
Безкрайно оптимистична съм за бъдещето.
Въпреки че дадохме толкова много и всичките войни за ЕВ1,
си оставам оптимистка.
Едно от нещата, които карат Америка да работи,
са бурните масови кампании за новите неща.
Когато имате толкова голяма коалиция от такъв характер,
можете да привлечете дори вниманието на политиците.
И това е един сериозен проблем.
Америка е пристрастена към петрола.
Наричам го потенциална коалиция между еко-защитниците,
филантропите, фермерите и евангелистите.
Това си е една доста голяма коалиция.
Ще влезем в един наистина чист свят,
само трябва да съберем волята да го направим.
Не чакайте големите производители. Можете и сами, както го правя и аз.
Стари коли, нови коли - Мога да преработя всичко.
Все още нищо не сте видели. Бъдещето е много светло.
и всички сили ни бутат в тази посока -
икономически и технологични сили.
Щом го видят, хората възкликват: „Искам и аз да участвам!“
И така светът ще се измъкне.
Това ни дава надежда.
Надежда, че в края на живота си ще сме постигнали нещо хубаво.
И го постигнахме.
И имаме още толкова много години за да го постигаме.
Не би ми стигнало времето...
превод и субтитри Петър Хараланов
© Translator's Heaven, 2007 http://subs.sab.bz